Regina obligată să se căsătorească cu vărul ei care era homosexual. A avut o căsnicie nefericită și nenumărați amanți
Isabella a II-a a domnit în Spania între 1833 și 1868, când a fost detronată și trimisă în exil. A fost încoronată la vârsta de 13 ani și forțată să se căsătorească cu vărul ei, care era homosexual. A avut o căsnicie nefericită și nenumărați amanți.
![Isabella a II-a a Spaniei / foto: captură video](https://cdn.adh.reperio.news/image-2/2be2cf74-1e75-430a-a45e-95f8db3f98d7/index.jpeg?p=a%3D1%26co%3D1.05%26w%3D700%26h%3D750%26r%3Dcontain%26f%3Dwebp)
Isabela s-a născut la Madrid, pe 10 octombrie 1830, fiind fiica cea mare a regelui Ferdinand al VII-lea al Spaniei și a celei de-a patra soții a acestuia, Maria Cristina de Bourbon. Când tatăl ei a murit, Isabela, care avea doar trei ani, a devenit regină, iar mama ei a devenit regentă. Deși unchiul ei patern, Carol, a luptat timp de șapte ani pentru a deveni rege, drepturile copilei au fost apărate de armata spaniolă. Curțile Generale au declarată pe Isabela majoră la doar 13 ani.
Trei ani mai târziu, la vârsta de 16 ani, a fost forțată dePartidul Moderat să se căsătorească cu vărul ei, Ferdinand I de Asis de Bourbon-Cadige. Cu toate că cei doi au avut împreună doi copii, dar și un mariaj nefericit, în epocă au circulat zvonuri că niciunul dintre moștenitori nu era, de fapt, al lui Ferdinand, pentru că acesta era homosexual.
Dezamăgită de soțul ei, Isabela a căutat consolare în brațele altor bărbați. Ea a avut o aventură cu generalul Francisco Serrano, idilă cunoscută de întreaga societate spaniolă. În octombrie 1848, a început o aventură cu marchizul de Bedmar. În februarie 1850, primul ministru Narváez a anunțat în fața parlamentului că „regina este foarte probabil însărcinată în luna a cincea”.
Viața privată a suveranei devenise cunoscută în întreaga țară
Copilul s-a născut la 12 iulie 1850 și a primit numele Ferdinand, dar a murit la scurt timp după botez. La 20 decembrie 1851, regina a dat naștere unui al doilea copil, o fiică, pe care a numit-o Isabela. Ulterior, l-a avut ca amant pe ofițerul José María Ruiz de Arana, iar regina va mai dărui dinastiei încă trei infanți și cinci infante, dar unul singur dintre ei a ajuns la vârsta de 18 ani, Alfonso al XII-lea, viitorul rege al Spaniei.
Viața privată scandaloasă a reginei a devenit cunoscută în întreaga Spanie. Aflată în reședința ei de la San Sebastian, într-o întrevedere cu împăratul Napoleon al III-lea al Franței, pe data de 18 septembrie 1868, a aflat de insurecția de la Cadix, condusă de generalul Juan Prim și susținută de fostul ei amant, Serrano, conflict în urma căruia a fost alungată din Spania. S-a stabilit la Paris, iar 2 ani mai târziu, pe 25 iunie 1870, regina a abdicat în favoarea fiului ei, Alfonso al XII-lea, care avea vârsta de 13 ani.
Isabela a II-a a Spaniei s-a stins din viață pe 9 aprilie 1904 la Paris și a fost înmormântată la El Escorial, necropola regilor Spaniei.